Ja...
Helt død...
...som en sild.
Dødsattest, sir.
Stans!
Unna, din tosk.
Penger er penger.
Unnskyld!
Forbrytere.
Vi er sultne, sir!
-Vi er så sultne. -Enhver smule.
Vi sulter i hjel.
Vi er så sultne.
God jul, fra Hans Eksellense, borgermesteren!
Se. Der er den.
Kom tilbake! Det er kjøttet vårt!
Kom tilbake!
-Her, sir. -Takk.
Ferske kastanjer.
-Vil du ha denne? -Den er perfekt.
Fin fersk ål.
Her er Faderen, Sønnen og Den Hellige Ånd. Forsvinn.
Hvor ligger erten?
Forsvinn.
Der er den. Se nå.
SYV JULEKVELDER SENERE
KULL
God jul, onkel!
-Gud være med deg. -Humbug!
Er julen humbug? Det mener du ikke, onkel.
God jul.
Hvorfor skulle du være glad? Fattig som du er.
Hvorfor er du så trist? Rik som du er.
-Humbug! -Ikke vær sint, onkel.
Hva annet kan jeg, som lever i en verden full av idioter?
God jul...
For deg er vel julen regninger du ikke kan betale,
og du er ett år eldre, men like fattig.
Ble det som jeg ville,
skulle enhver idiot som går rundt med "god jul" på leppene,
kokes levende og begraves med
en stake av kristtorn gjennom hjertet!
-Onkel! -Nevø!
Feir jul på din måte, og la meg gjøre det på min.
Men du feirer jo ikke julen!
Så lar jeg det være.
Deg har den ikke gagnet.
Det er mangt som har gledet meg uten at jeg har tjent på det.
Julen er en slik ting.
Jeg har alltid tenkt på julen som en barmhjertighetens tid,
da folk åpner sine hjerter
og tenker på andre som medpassasjerer til graven,
og ikke en annen rase på vei mot andre mål.
Og derfor, onkel,
selv om den aldri har gitt meg sølv eller gull,
så har den gjort meg godt, og jeg sier, Gud velsigne den!
En lyd til fra deg, Cratchit,
og du må feire jul uten jobb!
Du er en god taler. Rart du ikke er i Parlamentet.
Ikke vær sint, onkel. Kom og spis med oss i morgen.
Over mitt lik.
Men hvorfor er du så hardhjertet, onkel?
Hvorfor giftet du deg?
Fordi jeg ble forelsket.
Fordi...
...du ble...
...forelsket?
Farvel.
Jeg ønsker ingenting av deg. Jeg ber ikke om noe.
-Kan vi ikke være venner? -Farvel.
Jeg beklager dypt at du er så bestemt.
Men jeg har gjort mitt beste, og ønsker deg derfor:
-God jul, onkel! -Farvel!
-Og godt nytt år. -Farvel!
Og gledelig jul til deg også, Mr Cratchit!
God jul, sir.
Der er en til.
En kontorist som tjener 1 5 shillings i uka,
og med kone og barn... Han snakker om god jul.
Jeg blir helt gal.
God dag. Scrooge og Marley, antar jeg?
Har jeg gleden av å snakke med Mr Scrooge eller Mr Marley?
Mr Marley har vært død i syv år.
Han døde for syv år siden i kveld.
Vi betviler ikke at hans sjenerøsitet
deles av hans gjenlevende partner.
Ved en høytid som dette, Mr Scrooge,
er det særlig ønskelig at vi er rundhåndet
overfor de fattige og nødlidende.
Mange tusen mangler det nødvendigste, sir.
Har vi ikke fengsler?
Fengsler? Jo, jo, det fins mange fengsler.
Og de offentlige arbeidshusene, er de der fortsatt?
Ja. Men jeg ønsker jeg kunne si at de ikke var det.
Og tredemøllene er i drift?
-Det er de, sir. -Godt!
Jeg var redd noe hadde hendt, og at de var borte.
Ved denne høytiden ønsker noen av oss å etablere et fond
til innkjøp av mat og drikke og brensel til de fattige.
Hva kan vi notere Dem for?
-Ingenting. -De ønsker å være anonym?
Jeg ønsker å få være i fred! Jeg feirer ikke jul selv,
og har ikke råd til å glede dovne folk.
Jeg støtter de institusjonene jeg nevnte.
Og de fattige får søke dit.
Mange kan ikke det.
Og mange ville ærlig talt heller dø.
Da får de heller gjøre det, og redusere fødselsoverskuddet.
Farvel, mine herrer!
Farvel.
Du vil vel ha fri i morgen, antar jeg?
Hvis det passer, sir.
Det passer ikke, og det er ikke rimelig.
Hvis jeg trakk deg i lønnen, ville du følt deg lurt.
Men blir ikke jeg lurt når jeg betaler lønn for null arbeid?
Det er bare én gang i året, sir.
Dårlig unnskyldning for å rane en mann hver 25. desember.
Men du må vel ha hele dagen.
Kom desto tidligere neste dag.
Til ære for julen!
Jøss!
Hvor er dere? Her!
Hvorfor skjer det så mye med meg?
Ha deg vekk!
Sludder og vås!
Jeg skremmer meg selv.
Det er det jeg gjør.
Det er fortsatt hum...
Hva nå?
Hva vil du meg?
Mye.
-Hvem er du? -Spør heller hvem jeg var.
Hvem var du, da?
Da jeg levde, var jeg din partner,
Jacob Marley.
Kan du sette deg?
-Det kan jeg. -Så gjør det, da.
Du tror ikke på meg.
Nei.
Hvorfor tviler du på sansene dine?
Fordi den minste ting påvirker dem.
Litt urolig mage kan lure dem.
Kanskje du er en ufordøyd kjøttbit. Eller litt sennep.
En osteskorpe. Et fragment av en lite kokt potet.
Det er mer brød enn død med deg, hva du nå enn er.
Ha barmhjertighet! Stygge vesen, hvorfor plager du meg?
Materialistiske sjel, tror du på meg eller ikke?
Jeg gjør det! Jeg må!
Ulykkelige meg!
Du går i lenker. Hvorfor?
Jeg bærer de lenkene jeg smidde da jeg levde.
Jeg smidde lenke for lenke og meter for meter.
Gjenkjenner du mønsteret?
Kan du forestille deg vekten og lengden på lenken du bærer?
Den var like tung og lang som denne for syv julekvelder siden.
Dine lenker er veldig solide og tunge.
Ikke si mer.
Snakk pent til meg, Jacob.
Jeg vet intet å si.
Jeg kan ikke bli.
Jeg kan ikke dvele noen steder.
Da jeg levde, beveget min sjel seg aldri utenfor kontoret,
streifet aldri langt fra bokholderiet.
Nå ligger endeløse reiser foran meg.
Død i syv år og har reist hele tiden?
Hele tiden. Ingen hvile, ingen fred.
Du må ha reist langt på syv år.
Jeg var blind! Jeg kunne ikke se mitt eget liv!
Misbrukt og sløst bort. Elendige meg!
Men du var alltid en god forretningsmann!
Forretninger!
Menneskene...var min bransje.
Folks velferd var min bransje.
Veldedighet, barmhjertighet, mildhet, menneskekjærlighet var min...
Hør på meg! Min tid er nesten omme.
Ja. Men ikke vær streng mot meg, Jacob.
Jeg er her for å varsle deg om
at du ennå har en sjanse og håp om å unngå min skjebne.
Det er fortsatt mulig, Ebenezer.
Du var alltid en god venn, Jacob. Jeg takker deg.
Du vil bli oppsøkt av tre ånder.
Er det min sjanse og mitt håp?
-Jeg vil helst ikke. -Vent den første
i morgen når klokka slår ett.
Kan jeg ikke ta alle samtidig og bli ferdig?
Vent den andre neste natt i samme time.
Og den tredje neste natt igjen
når det tolvte slaget
har sluttet å vibrere.
Du vil ikke se meg igjen.
Jeg beklager.
Skulle ønske jeg kunne hjelpe deg.
Er du den ånden som jeg ble varslet skulle komme?
Det er jeg.
Kanskje du kunne sette på deg hatten din?
Vil du så snart, med dine jordiske hender,
slukke det lyset jeg gir?
Nei, nei! Unnskyld.
Jeg mente ikke å fornærme deg.
Jeg tenkte bare...
Hvem og hva er du?
Jeg er Ånden fra fortids jul.
Fra en fjern fortid?
Din fortid.
Reis deg.
Og bli med meg.
Men jeg er dødelig og kan falle.
En berøring av min hånd der
vil holde deg oppe i mer enn dette.
Gode Gud.
Jeg vokste opp her.
Jeg var gutt her.
Leppene dine...skjelver.
Og hva er det?
-På kinnet ditt? -Ingenting.
Et rusk i øyet.
Husker du veien?
Jeg husker den.
Jeg kunne gått i blinde.
Dette er bare skygger av mennesker som har vært.
De har ingen bevissthet...om oss.
Jeg kjente dem.
GOD JUL
Jeg kjente dem alle.
De var mine skolekamerater.
La oss gå videre.
Dette var skolen min.
Skolen er ikke helt tom.
Et ensomt barn,
oversett av sine venner,
er her fortsatt.
Jeg forstår.
Stakkars gutt.
Stakkars, stakkars gutt.
La oss se...en annen jul.
Ebenezer!
Kjære bror! Jeg er kommet for å hente deg hjem!
-Hjem, lille Fan? -Ja, hjem!
Far er mye snillere enn han pleide å være.
Han snakket pent til meg en kveld.
Jeg torde å spørre om du kunne komme hjem.
Og han sa ja!
Og han sendte meg hit i vogn for å hente deg.
Og vi skal være sammen hele julen.
Og ha det så hyggelig som vi aldri har hatt!
Du er litt av en kvinne, lille Fan.
-Hun hadde et stort hjerte. -Hun døde som voksen kvinne.
Og hadde, tror jeg...
...barn.
Ja, ett barn.
Det er riktig.
-Din nevø. -Ja.
Kjenner du dette stedet?
Om jeg gjør? Jeg var læregutt her.
Det er jo gamle Fezziwig.
Gud velsigne ham! Fezziwig, lys levende!
Ebenezer, kom hit!
Dick! Kom! Klokka er seks!
De er her snart.
Dick Wilkins. Du store. Der er han, Dick Wilkins.
Han var veldig knyttet til meg.
Guttene mine! Vi arbeider ikke mer i kveld. Det er julaften!
-Hurra! -Dick, Ebenezer, vi må rydde.
Vi trenger mye plass. Masser av plass.
Maestro!
Får jeg lov?
Det var flott!
Og nå, kjære felespiller, om du vil spille...
Det er tid for Sir Roger de Coverley!
Skal vi danse?
Det er din tur, Ebenezer.
-Et nytt idol har erstattet meg. -Hvilket nytt idol?
Et gyllent et.
Det er intet i verden som skremmer meg mer
enn et liv i fattigdom.
Hvorfor dømmer du så strengt det ærlige strev for inntekter?
Du frykter verden for mye, Ebenezer.
-Du har forandret deg. -Forandret meg?
Kanskje blitt klokere, men har ikke endret mine tanker om deg.
Men vår kontrakt er gammel.
Fra da vi begge var fattige og fornøyd med det.
Den gang...
-...var du en annen mann. -Jeg var en gutt!
Jeg løser deg fra ditt løfte.
Har jeg noen gang bedt om det?
-Ikke med ord. -Hvordan da?
Med en endret holdning.
Med et endret syn på livet.
På enhver måte som gjorde min kjærlighet verdifull for deg.
Hvis denne kontrakten aldri hadde blitt inngått mellom oss,
ville du søkt meg ut nå?
Nei.
Tror du ikke det?
Jeg skulle gjerne trodd annerledes.
Hvis du var fri nå, ville du valgt en jente uten medgift?
En jente uten penger etter at foreldrene døde?
Du, som måler alt i penger?
Jeg løser deg, Ebenezer.
Må du bli lykkelig i det livet du har valgt.
Ånd, flytt meg fra dette stedet.
Jeg sa at dette var skygger fra mennesker som hadde vært.
De er som de er. Skyld ikke på meg.
Flytt meg, jeg orker det ikke.
Gå fra meg! Bring meg tilbake!
Ikke hjemsøk meg mer!
For pokker!
Kom inn, Scrooge!
Kom inn, mann, og vær sammen med meg!
Jeg er Ånden for julen i dag.
Se på meg!
Du har aldri sett noe lignende tidligere?
Aldri.
Har du aldri sett mine eldre brødre?
Jeg tror ikke det.
Har du mange brødre?
Flere enn 1 800.
1 842, for å være nøyaktig.
Jeg ser du har slire, men ikke noe sverd.
Så sannelig.
Fred på jord. Menneskenes velbehag.
Ånd, før meg dit du vil.
Berør kjortelen min.
Hva skjer? Hva gjør du?
-Merkelig. -Ja, virkelig.
Få dødelige gis et himmelsk perspektiv på menneskets verden.
Ja.
Det er ganske vakkert.
BAKERI
Ånd, disse fattige menneskene får ikke kokt maten sin.
Likevel stenger du stedene
hvor de kan varme sitt måltid på ukens syvende dag.
Hør meg, Scrooge.
Det er noen mennesker
som hevder å kjenne meg og mine brødre,
og som gjør sine gjerninger av egoisme, i vårt navn.
Disse sortkledde menn
er like fremmede for oss som om de aldri hadde levd.
Hold dem ansvarlige for deres gjerninger, ikke oss.
Ja vel, det skal jeg.
Kjenner du det?
De steker gås!
Kom!
Jeg antar denne fattige boligen er viktig.
Det er alt din lojale kontorist har råd til med sin magre lønn.
-Mor! -Pappa!
Vi gikk forbi bakerbutikken.
Og kjente duften av den deilige gåsa vår.
Lukk døra. Hva har skjedd med faren deres?
Og broren deres. Og Martha. Hun var ikke så sen forrige jul.
Her er Martha, mor.
Martha! Vent til du ser gåsa vår. Den ser deilig ut.
Peter, gå til bakeren og hent fuglen.
Ta barna med deg. Og ingen somling.
Så godt å se deg! Du er så sen!
Vi måtte gjøre ferdig noe arbeid i går, og rydde i dag.
Nå er du iallfall her. Sett deg foran ilden og varm deg.
Nei, nei. Der kommer far.
Gjem deg, Martha. Du må gjemme deg.
-Det er kaldt ute. -Hallo, far. Hallo, Timmy.
Hvor er Martha?
Hun kommer ikke.
Kommer ikke? Kommer hun ikke hjem til jul?
Her er jeg, far!
Vi lurte deg, far.
Jeg orket ikke å se deg skuffet. Selv om det bare var en spøk.
Så godt å se deg, kjære Martha.
Kom, Timmy. Jeg hører puddingen synger i kjelen.
Skal vi titte?
-Har Timmy oppført seg pent? -Veldig bra. Enda bedre.
Av og til blir han tankefull når han sitter alene,
og han tenker de merkeligste ting.
Han sa at han håpet folk så ham i kirken
fordi han var ufør.
Og det kunne være fint for dem å huske det i julen,
da lamme tiggere kunne gå og blinde kunne se.
Jeg synes han ser sunnere og sterkere ut for hver dag.
Puddingen ser deilig ut!
Hele vaskehuset dufter som et kakebakeri.
Ånd, si meg... vil Tiny Tim...
Jeg ser en ledig stol i peiskroken.
Og en krykke uten eier.
Omhyggelig vedlikeholdt.
-Hurra! -Julegåsa!
Gjør plass. La oss få av det lokket.
Det var bra, Peter.
Jeg har aldri sett en flottere gås.
Det er en nydelig fugl, det er sikkert.
Men jeg vil be om at en jul, så kanskje
barna kan få smake kalkun.
Kanskje en dag, kjære.
En skål.
For Mr Scrooge.
Som har æren for festen.
Ja, æren for festen. Skulle ønske han var her.
Jeg skulle sagt ham min mening
og håper han ville likt den.
Kjære, barna... Det er jul.
Hvordan kan noen skåle for sunnheten
til en så forhatt, gjerrig og hard mann som Mr Scrooge?
Det er han, Robert. Ingen vet det bedre enn du.
Kjære, det er jul.
Jeg skåler for din skyld og for dagen, ikke for han.
God jul og godt nytt år.
Han er sikkert veldig glad og veldig lykkelig.
God jul til oss alle, og Gud velsigne oss.
Gud velsigne oss.
Gud velsigne oss alle.
God jul og godt nytt år.
Kjære ånd, si at Tiny Tim vil bli spart.
Hvis disse skyggene ikke endres av fremtiden...
-...så vil barnet dø. -Nei, ånd! Nei.
Hva ellers? Hvis han må dø, er det best han gjør det.
Og reduserer fødselsoverskuddet.
-Du tenker på et dyr? -Ja.
-Et levende dyr? -Ja.
-Et ubehagelig dyr? -Ja.
-Et vilt dyr? -Ja.
Vent! Er det et dyr som grynter og knurrer?
Ja!
-Og lever i London? -Ja.
-En hest? -Nei.
-Ei ku? -Nei.
-En hund? -En gris?
-Nei. -Et esel?
Ja og nei.
Jeg vet hvem det er, Fred! Din onkel Scrooge!
Ja!
Julen er humbug? Sa han virkelig det?
Jeg sverger. Og han tror det.
Jeg har ingen tålmodighet med ham, Fred.
Jeg synes synd på ham.
Hvem har vondt av hans luner? Bare han selv.
Han misliker oss, vil ikke spise med oss,
og hva er resultatet? Han går glipp av en middag.
-En veldig god middag. -En strålende middag.
Han har gitt oss mye moro,
og det ville være utakknemlig å ikke skåle for ham.
Han ville ikke likt det, men vi gjør det likevel.
God jul til den gamle mannen. Onkel Scrooge.
Skål for onkel Scrooge.
Er ånders liv så korte?
Mitt liv på denne kloden er svært kort.
Det ender i kveld.
-I kveld? -I kveld ved midnatt.
Hør. Timen nærmer seg.
Tilgi meg...
...men jeg ser noe rart under kjortelen din.
Er det en fot eller en klo?
Kanskje en klo, for det er lite kjøtt på den.
-Se her. -Forsvinn!
-Se her. -Gamle tulling.
Se! Se!
Her nede!
-Forsvinn! -Er de dine?
De er menneskenes.
Gutten er Uvitenhet.
Jenta er Fattigdom.
Vokt deg for dem begge.
Har de ingen steder å være?
Fins det ikke fengsler?
Fins det ingen arbeidshus?
Er du Ånden for fremtidens jul?
Du skal vise meg skygger av ting som ikke har skjedd, men som vil skje.
Er det så, ånd?
Fremtidsånd, jeg frykter deg mer enn noe jeg har sett.
Men jeg vet du vil meg vel.
Jeg er beredt til å følge deg.
Natten forsvinner fort. Det er kostbar tid for meg.
-Når døde han? -I natt, tror jeg.
-Eller på juledagen. -Jeg trodde han aldri ville dø.
Hva med pengene hans?
Han har ikke etterlatt dem til meg. Det er alt jeg vet.
Det blir nok en billig begravelse.
Jeg kan ikke tenke meg noen som vil gå i den.
Jeg går gjerne... hvis det serveres lunsj.
En forferdelig fyr.
-Ja vel. Farvel. -Farvel, mine herrer.
Ta deg sammen, Ebenezer. Du tøyser.
Du tar meg ikke her inne.
Julepudding, uten tvil.
Jeg er i Lime Street.
Gi deg, nå.
God jul, Joe.
Og godt nytt år. Kom inn.
Sett deg og la oss se hva du har.
Her.
Hva kaller du disse, Mrs Dilber?
Mrs Dilber?
Sengeforheng.
Du mener du tok dem ned mens han lå der?
Ja.
Og hvorfor ikke?
Du ble født til å tjene en formue, og det vil du klare.
Jeg skal ikke holde meg tilbake hvis jeg kan oppnå noe.
Nå må du ikke fette til teppene hans.
-Teppene hans? -Ja, hvem andres?
Han merker ikke kulda uten dem nå, tror jeg.
Håper han ikke døde av noe smittsomt.
Ikke vær redd for det.
Jeg var ikke så glad for hans selskap at det gjorde noe.
Du kan se på den skjorta til øynene dine verker,
og du vil ikke finne ett hull.
-Det var den beste han hadde. -Mrs Dilber!
Ville blitt kastet, var det ikke for meg.
-Du er sagt opp! -Hva mener du, "kastet"?
Noen var dumme nok til å ta den på ham før begravelsen.
Men jeg tok den av ham.
Dette er jo slutten.
Han skremte alle mens han levde.
Det er bare en fordel for oss at han er død.
Hvis han hadde hatt noen til å stelle seg da han skulle dø,
i stedet for å ligge helt alene og gispe sine siste åndedrag...
Vel, da ville vi jo ikke hatt disse tingene nå?
Ånd! Jeg forstår!
Denne ulykkelige mannen som dør i ensomhet,
kan være meg selv.
Mitt liv nå tyder på det.
Barmhjertige Gud! Hva er dette?
Ånd, dette er et forferdelig sted.
Når jeg forlater det, vil jeg ikke glemme det jeg har sett.
Jeg forstår. Og jeg ville hvis jeg kunne, men jeg tør ikke.
Ånd, hvis det fins noen som denne mannens død går inn på,
så vis meg den personen.
-Er vi ruinert? -Det er ennå håp.
Håp? Bare hvis han gir etter.
Det er for sent.
Han er død.
Død?
Hvem vil overta gjelden vår?
Aner ikke, men til da vil vi ha penger.
Og uansett vil ikke en ny kreditor være så hjerteløs.
I natt kan vi sove med lett hjerte, kjære kone.
Vis meg mildhet i forbindelse med døden,
ellers vil dette rommet for alltid hjemsøke meg!
Det er sent.
Faren deres skulle vært her.
Han har gått sakte de siste kveldene.
Han har gått...
...med Tiny Tim på sine skuldre, ganske fort, faktisk.
Men han var veldig lett...
...å bære, og...
...faren deres var svært glad i ham.
-Far. -Du gikk i dag, da?
Ja, kjære.
Skulle ønske du hadde gått.
Ville gjort deg godt å se hvor grønt stedet var.
Du får se det ofte.
Jeg lovet ham jeg skulle gå dit...hver søndag.
Min lille gutt!
Min lille gutt.
Far, ikke vær trist. Vær så snill, far.
Alt i orden. Jeg er rolig.
Jeg er sikker på at ingen av oss vil glemme Tiny Tim.
Nei, far. Aldri.
Takk.
Takk, kjære familie.
Bob.
Ånd... Noe sier meg at vi snart vil skilles.
Si meg...
Hvem...var den mannen vi så ligge død?
Ånd...
Før jeg nærmer meg steinen du peker på,
så svar meg på én ting!
Er dette skygger av ting som vil skje,
eller som kan skje?
Menneskets kurs i livet antyder hvordan slutten blir.
Men hvis kursen fravikes, vil slutten bli en annen. Er det ikke slik?
Nei!
Er jeg den mannen som lå i sengen?
FØDT 7. FEB. 1 786
Hør på meg!
Jeg er ikke den mannen jeg var!
Hvorfor vise meg dette hvis jeg er hinsides alt håp?
DØDE 25...
Ånd!
Ånd, si at jeg kan forandre de skyggene du har vist meg!
Forandre dem ved et endret liv!
DØDE 25. DES.
Nei, ånd!
Snille ånd...hjelp meg!
Hjelp meg, ånd!
Hjelp, ånd!
Jeg vil ære julen i mitt hjerte, og prøve å gjøre det hele året.
Jeg skal ikke glemme leksen fra fortiden, nåtiden eller fremtiden.
Vær så snill, ånd,
si at jeg kan vaske vekk skriften på den steinen!
Fortsatt her?
De er her fortsatt.
Jeg er fortsatt her.
Jeg er fortsatt her!
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Jeg er lett som en fjær, glad som en skolegutt.
Jeg har hørt den latteren før.
-Hva er det i dag? -He?
-Hva er det i dag, gutten min. -I dag? Det er 1. juledag.
Er det 1. juledag? Da rakk jeg den.
Alle åndene kom til meg samme natt.
De kan gjøre alt de vil. Selvsagt kan de det.
Hallo, gutten min. Du vet kyllingselgeren på hjørnet?
-Det håper jeg da. -For en intelligent gutt.
Vet du om han har solgt den premiekalkunen som hang der?
Ikke den lille, men den store.
-Den som er like stor som meg? -For et herlig barn.
-Ja, unge mann. -Den henger der nå.
Så gå og kjøp den da!
-Tuller du? -Nei, jeg mener det.
Kjøp den, bring den hit, så får du en shilling.
Kommer du innen fem minutter, får du en halfcrown.
Jeg vil sende den til Bob Cratchit. Han skal ikke vite hvem som har sendt den.
Den er dobbelt så stor som Tiny Tim.
Mrs Dilber.
God jul!
Gode Gud!
Han er blitt gal!
Kjære Mrs Dilber,
du er det vakreste vesen jeg har lagt mine øyne på.
Dans med meg, Mrs Dilber! Dans med meg!
Du tøyser, Mr Scrooge! Slipp meg!
Han har gått helt av skaftet! Hjelp!
For en sjarmerende kvinne.
Jeg vil like den så lenge jeg lever.
For et ærlig ansikt den har.
Her er fuglen.
Så flott!
Går det bra? God jul.
Den kan umulig bæres til Camden Town. Du trenger en drosje.
Kjør, min gode mann!
Hurra!
Bob er onkelen deres! Fanny er tanten!
Her er tantes rumpe!
Lev livet, folkens! Døden varer lenge!
La ikke marken få all moroa.
God jul.
God morgen, sir. Og god jul.
-I like måte, sir. -God helg!
Og god jul til deg.
-"Velsigne deg, sir." -Takk, sir.
Gledelig budskap.
Hvordan går det, sir? Jeg håper De lyktes i går.
Og god jul.
Mr Scrooge?
Ja. Det er mitt navn, og det gleder Dem ikke.
Men la meg be om unnskyldning.
Og vil De ha den godhet...
Gode Gud!
-Min kjære Mr Scrooge, mener De alvor? -Og ikke en penny mindre.
Det inkluderer tidligere bidrag jeg burde ha gitt.
Jeg vet ikke hva jeg skal si...
Ikke si noe. Jeg er Dem meget takknemlig.
Mange takk. Og Gud velsigne Dem.
-Er din herre hjemme? -Ja, sir.
Jeg er...hans onkel.
Er det et dyr som grynter og knurrer?
-Og som bor i London? -Ja.
-En hest? -Nei.
-Ei ku? -Nei.
En hund.
-En gris. -Nei.
Et esel.
Ja og nei.
Jeg vet hva det er, Fred!
Det er din...
Onkel Scrooge?
Du store all verden.
Jeg har...kommet til middag...
...hvis du vil ha meg.
Selvsagt, onkel! Velkommen, velkommen!
God jul. Dette er min onkel, Ebenezer.
Vær snill og send denne.
Håper det smaker.
Neste jul må vi spise hos meg.
Jeg insisterer.
Jeg vil ikke sky noen utgift. Du kan jo ikke ta noe med deg, kan du vel?
Nei.
1 6 minutter for sent.
Hva mener du med å komme på denne tid av dagen?
Jeg beklager, sir. Jeg er litt forsinket.
Ja, virkelig.
Kom inn hit.
Det er bare én gang i året, sir.
Det skal ikke gjenta seg. Det var så hyggelig i går.
Jeg skal si deg en ting, Mr Cratchit.
Jeg vil ikke tolerere dette lenger.
Og derfor...
...vil jeg forhøye lønnen din!
Og god jul, Bob.
En bedre jul, min gode mann,
enn jeg har gitt deg på mange år.
Jeg vil også gjøre det jeg kan for å hjelpe familien din.
Vi skal diskutere dette i dag over en bolle med julepunsj.
Men la oss først gjøre opp ild.
Du kan gå ut...
...og kjøpe mer kull
før du begynner å skrive, Bob Cratchit.
Gå nå, Bob.
Punsjen venter.
Ja vel, sir. Jeg går med en gang.
Og Scrooge var bedre enn sitt ord.
Han gjorde alt han lovet, og mer til.
Og for Tiny Tim, som ble frisk, var Scrooge som en far nummer to.
Han ble en god venn, en god sjef,
og en så god mann som London noen gang hadde kjent.
Og det ble alltid sagt om ham at han visste å ære julen.
Og, som Tiny Tim observerte...
Gud velsigne oss alle.